ПРОБЛЕМИ ГЕОМОРФОЛОГІЇ І ПАЛЕОГЕОГРАФІЇ УКРАЇНСЬКИХ КАРПАТ І ПРИЛЕГЛИХ ТЕРИТОРІЙ
type: channel
description: Суб'єкт у сфері друкованих медіа за рішенням Національної ради України з питань телебачення і радіомовлення № 1877 від 30.05.2024 р. Ідентифікатор медіа R30-04918. Заснований 2004 року. Згідно Наказу №886 від 2.07. 2020 р. збірник увійшов до Переліку наукових фахових видань України категорія “Б” спеціальностей 103 "Науки про Землю" і 106 "Географія". DOI: doi.org/10.30970/gpc; ISSN: 2519-2620 (Print). Збірник наукових праць містить статті з проблем структурної, флювіальної, природоохоронної, антропогенної та екологічної геоморфології Українських Карпат і прилеглих територій; проблем розвитку сучасних екзогенних процесів; історії розвитку рельєфу; його впливу на природокористування і довкілля в цілому; використання методів геоінформаційних технологій та дистанційного зондування Землі для аналізу рельєфу і сучасних геоморфологічних процесів; його оцінки для потреб геотуризму, інженерних, екологічних та палеогеографічних задач регіону. Окремі розділи присвячені фундаментальним проблемам геоморфології і палеогеографії, а також геоморфологічним проблемам регіонів України, близького і далекого зарубіжжя. Видання індексується Google Scholar. Номери та статті з 2017 р. мають DOI від CrossRef. Збірник на сайті Відкритого українського індексу наукового цитування: ouci.dntb.gov.ua Засновник: Львівський національний університет імені Івана Франка; ЄРДПОУ 02070987 Виходить 1-2 рази на рік. Мова українська, англійська, польська.
publisher: Publishing Center of the Ivan Franko National University of Lviv
language: uk-UA
publication name: ПРОБЛЕМИ ГЕОМОРФОЛОГІЇ І ПАЛЕОГЕОГРАФІЇ УКРАЇНСЬКИХ КАРПАТ І ПРИЛЕГЛИХ ТЕРИТОРІЙ
issn: 2519-2620
items: 75 років кафедрі геоморфології і палеогеографії!
items: Перигляціальна лесово-ґрунтова серія України: проблемні питання вивчення та шляхи їхнього вирішення (до 200-річчя терміна “лес”)
items: Загальні особливості та регіональні відміни пізньопліоценових ландшафтів Українського щита та Дніпровсько-Донецької западини
items: Розріз Голобутів і деякі проблеми геоморфології Передкарпаття
items: Рельєф і геопланування парків Львова
items: Сучасна динаміка русла Дністра у межах Галицького національного природного парку
items: Гідрологічна характеристика та оцінка екологічного стоку води у р. Бистриці Тисменицькій (правої притоки р. Дністер)
items: Особливості гідрологічного режиму річок верхів’я Південного Бугу
items: Деградація розгалужених русел річок Прибескидського Передкарпаття
items: Біолітогенні особливості морфогенезу Рендзин (Rendzic Leptosols) Західного регіону України
items: Процеси площинної ерозії у флювіальній геоморфосистемі Бистриці Тисменицької та перспективи геопланування території
items: Сучасні тенденції розвитку геотуризму у країнах Карпатського регіону
items: Туристичний потенціал східної частини Львівської ТГ – сучасний стан та перспективи розвитку
items: Геопланування рекультивації гірничопромислового рельєфу (на прикладі Винничківського кар’єру)
items: Гідрогеохімічні особливості палеогенових відкладів Пнівського нафтового родовища (Бориславсько-Покутський нафтогазоносний район)
items: Гідролого-геоморфологічний аналіз Національного природного парку “Бойківщина”
items: Історико-географічний аналіз лісокористування у басейновій геоморфосистемі Бистриці Тисменицької до початку Другої світової війни
items: Protection of relief of the Ukrainian Carpathians: state and prospects
items: Topography effect on land cover in a river basin system: Case of Bystrytsia Pidbuzka

75 років кафедрі геоморфології і палеогеографії!
type: item
description: Час минає надзвичайно швидко. Вже цьогоріч кафедра геоморфології і палеогеографії географічного факультету Львівського національного університету імені Івана Франка відзначає свій 75-річний ювілей! П’ять років, що минули від урочистостей святкування 70-річчя, були складними. На превеликий жаль, уже немає з нами Заслуженого професора ЛНУ, багаторічного завідувача кафедри та декана географічного факультету Ярослава Кравчука, але його життєва мудрість, людяність, науковий доробок і знання завжди з нами – у нашій пам’яті, у розвитку наукової школи інженерної, екологічної та регіональної геоморфології, заснованої на кафедрі ще у 1950 р. Члени кафедри, незважаючи на усі складнощі і виклики, продовжують активно працювати, творити науку, навчати і виховувати молоде покоління, вносити свій невеличкий вклад у спільну Перемогу. Зокрема, упродовж 2020–2024 рр. члени кафедри опублікували 15 монографій, у тім числі й окремі розділи у монографіях. Серед них виокремимо такі: Кравчук Я. Рельєф Українських Карпат. – Львів : Видавництво Львівського національного університету імені Івана Франка, 2021. – 576 с. (Серія: "Рельєф України"). Книга здобула перемогу в конкурсі "Найкраща монографія природничого напряму 2021–2022 навчального року" Львівського національного університету імені Івана Франка. У монографії наведено комплексну характеристику рельєфу Українських Карпат: розглянуто питання морфології, генезису, віку, історії розвитку рельєфу та його геоморфологічного районування. Монографія є настільною книгою не лише для українських дослідників Карпат, а й для багатьох відомих зарубіжних науковців. Rzeźba terenu w różnych strefach morfoklimatycznych / red. E. Gorczyca, A. Michno, J. Święchowich. – Kraków : Uniwersytet Jagielloński, 2021. – 679 s. Розділи у монографії: Dubis L., Rybak N. Dynamika koryta rzeki Sykiel (Karpaty Ukraińskie)// Rzeźba terenu w różnych strefach morfoklimatycznych / red. E. Gorczyca, A. Michno, J. Święchowich. – Kraków : Uniwersytet Jagielloński, 2021. – S. 19…
creator: Lidiya Dubis
creator: Galyna Bayrak
creator: Pavlo Horishnyy
rights: Copyright (c) 2025 ПРОБЛЕМИ ГЕОМОРФОЛОГІЇ І ПАЛЕОГЕОГРАФІЇ УКРАЇНСЬКИХ КАРПАТ І ПРИЛЕГЛИХ ТЕРИТОРІЙ
date: 2025-07-14
publication date: 2025-07-14
volume: 18
number: 1

Перигляціальна лесово-ґрунтова серія України: проблемні питання вивчення та шляхи їхнього вирішення (до 200-річчя терміна “лес”)
type: item
description: Послідовно розглянуто актуальні проблеми вивчення перигляціальної лесово-ґрунтової серії України на основі багаторічних авторських польових і лабораторних досліджень. Лесова проблематика особливо важлива для України, оскільки понад 70 % території нашої держави вкрито цим генетичним типом четвертинних відкладів. Увагу зосереджено на стратиграфічному, палеогеографічному та геоморфологічному аналізі ключових розрізів лесово-ґрунтової серії у межах Волино-Подільської височини, Передкарпаття та височин Південно-Східної Польщі. До порівняльного аналізу залучено також матеріали з розрізів у Північному Причорномор’ї, Середньому Придніпров’ї та деяких інших регіонах, що дало змогу розширити географічні межі дослідження та отримати комплексне уявлення про регіональні особливості формування лесово-ґрунтових товщ плейстоцену. У дослідженні використано сучасні методи аналізу плейстоценових відкладів, зокрема літостратиграфічні, палінологічні, мікроморфологічні, гранулометричні, геофізичні підходи, методи абсолютних датувань відкладів, що дало змогу детальніше реконструювати умови осадконакопичення та кліматичні зміни упродовж плейстоцену. У результаті виокремлено низку дискусійних і нерозв’язаних питань, зокрема щодо просторового поширення і стратиграфічної кореляції лесових товщ, особливостей зонального й вертикального поширення вічної мерзлоти, встановлення меж перигляціальної зони в окремі періоди плейстоцену, а також морфогенезу лесового рельєфу та характеру лесового покриву на річкових терасах. Окрему увагу приділено методологічним аспектам дослідження, що можуть бути використані для подальших міждисциплінарних студій з геології та палеогеографії плейстоцену, геоморфології, палеокліматології тощо. Роботу присвячено 200-річчю терміна “лес”, який увів у світову наукову літературу німецький мінералог, професор Гейдельберзького університету Карл Цезар фон Леонгард. Ключові слова: леси; викопні ґрунти; перигляціальна зона; лесовий мікро- і макрорельєф; тераса; палеогеографія; ко…
creator: Andriy Bogucki
creator: Olena Tomeniuk
creator: Andrii Bermes
rights: Copyright (c) 2025 ПРОБЛЕМИ ГЕОМОРФОЛОГІЇ І ПАЛЕОГЕОГРАФІЇ УКРАЇНСЬКИХ КАРПАТ І ПРИЛЕГЛИХ ТЕРИТОРІЙ
date: 2025-07-14
publication date: 2025-07-14
volume: 18
number: 1
doi: 10.30970/gpc.2025.1.4862

Загальні особливості та регіональні відміни пізньопліоценових ландшафтів Українського щита та Дніпровсько-Донецької западини
type: item
description: Відтворення етапності розвитку природи важливе не тільки для стратиграфічних побудов, й для реконструкцій ландшафтів, у тому числі простеження динаміки розвитку рослинності та кліматичних змін. Донедавна палеогеографічні реконструкції пізньопліоценових ландшафтів України на основі палеопедологічних і палінологічних даних були виконані переважно для територій, розташованих у межах Донбасу, рівнинного Криму та Київського Придніпров’я. За результатами палінологічних досліджень верхньопліоценових відкладів у межах Центрального та Південного районів Українського щита, а також центральної і південно-східної частин Дніпровсько-Донецької западини вперше реконструйовано динаміку ландшафтів зазначених регіонів у пізньому пліоцені. Встановлено загальні особливості та регіональні відміни пізньопліоценових ландшафтів різних частин Дніпровсько-Донецької западини та Українського щита. Реконструйовано типи ландшафтів, зміни температурного режиму та вологості клімату, а також пов’язані з ними зміни складу рослинного покриву в пізньому пліоцені. Простежено рівень похолодання та аридизації клімату, приурочений до кизил’ярського часу пізнього пліоцену (3,5 млн років), який значною мірою впливав на характер ландшафтів як досліджених регіонів, так і всієї території України. Реконструйовано два ритми змін палеогеографічних умов протягом богданівського часу, які знайшли своє відображення у структурі ландшафтів регіонів досліджень і суміжних територій. Перший ритм вирізнявся широким розвитком хвойних і мішаних широколисто-хвойних лісів на початку та домінуванням лісостепових ландшафтів і підвищеною участю у складі лісових угруповань широколистих і термофільних рослин наприкінці ритму. Під час другого ритму відбулися аридизація і похолодання, що зумовило збіднення таксономічної різноманітності лісових угруповань та зменшення у їх складі термофільних елементів. Визначено регіональні відміни ландшафтів Центрального і Південного районів Українського щита та південно-східної частини Дніпровсько-…
creator: Olena Sirenko
rights: Copyright (c) 2025 ПРОБЛЕМИ ГЕОМОРФОЛОГІЇ І ПАЛЕОГЕОГРАФІЇ УКРАЇНСЬКИХ КАРПАТ І ПРИЛЕГЛИХ ТЕРИТОРІЙ
date: 2025-07-14
publication date: 2025-07-14
volume: 18
number: 1
doi: 10.30970/gpc.2025.1.4863

Розріз Голобутів і деякі проблеми геоморфології Передкарпаття
type: item
description: Проаналізовано сучасний стан вивченості Стрийсько-Жидачівської улоговини ‒ малодослідженої ділянки Передкарпаття та долини Дністра. Її вивчення є важливим для розуміння будови, розвитку улоговини та можливого зв’язку з формуванням Верхньодністерської улоговини. Складнощі у розв’язанні проблем історії формування і будови Стрийсько-Жидачівської улоговини пов’язані з браком вивчених розрізів континентальних відкладів, які її виповнюють. З погляду розв’язання проблем геоморфологічної будови та історії формування Стрийсько-Жидачівської улоговини, надзвичайно інформативним є розріз Голобутів. Розріз закладений на крутому, ділянками незадернованому, морфологічно чітко вираженому 14–17-метровому уступі тераси, яка в околицях с. Голобутів формує лівий (північний) борт Стрийсько-Жидачівської улоговини. У розрізі розкрито лесово-ґрунтовий покрив тераси і алювіальні нагромадження заплавної фації. Наведено детальний опис виділених горизонтів лесів і викопних ґрунтів та схарактеризовано їхні літологічні особливості. Будова лесово-ґрунтового покриву тераси дає змогу впевнено ідентифікувати її як середньоплейстоценову галицьку (п’яту надзаплавну). Розрізи цієї тераси, крім Голобутова, опрацьовані нами в Галичі, Довгому, Кружиках. В усіх цих розрізах грубозернисті алювіальні відклади руслової фації нагромаджені ще до зледеніння сяну 2 (MIS 12). Отже, борт улоговини в околицях села Голобутів формує галицька тераса. Грубоуламкові алювіальні нагромадження галицької тераси виявились практично невіддільними від грубоуламкових алювіальних нагромаджень терас, розвинених безпосередньо в улоговині, між селами Завадів та Грабовець. Разом вони формують практично єдиний горизонт грубозернистих алювіальних нагромаджень, поширених як в улоговині, так і у прилеглих до неї ділянках Дрогобицької височини. Практично єдина відмінність між галицькою терасою, яка формує уступ Дрогобицької височини, і терасами, розповсюдженими у прилеглих до неї ділянках улоговини, полягає в тому, що галицька тераса надб…
creator: Andriy Bogucki
creator: Andrii Yatsyshyn
creator: Roman Dmytruk
creator: Olena Tomeniuk
rights: Copyright (c) 2025 ПРОБЛЕМИ ГЕОМОРФОЛОГІЇ І ПАЛЕОГЕОГРАФІЇ УКРАЇНСЬКИХ КАРПАТ І ПРИЛЕГЛИХ ТЕРИТОРІЙ
date: 2025-07-14
publication date: 2025-07-14
volume: 18
number: 1
doi: 10.30970/gpc.2025.1.4871

Рельєф і геопланування парків Львова
type: item
description: Проаналізовано головні риси геологічної та геоморфологічної будови парків “Високий Замок”, “Погулянка”, “Знесіння”, Винниківського лісопарку і паркової зони “Майорівка”, які розташовані вздовж північного уступу Подільської височини та є унікальними природно-антропогенними об’єктами м. Львова. Розкрито особливості розвитку сучасних морфодинамічних процесів та їхнього впливу на інфраструктуру парків. Обґрунтовано необхідність впровадження у практику нових геопланувальних рішень під час облаштування інфраструктури парків. Головну роль у формуванні рельєфу території досліджень відіграють три комплекси порід: верхньокрейдовий, неогеновий (міоценовий) і четвертинний. Верхньокрейдовий комплекс представлений мергелями зі значною кількістю піщаного матеріалу. Неогенові відклади представлені різними за гранулометричним складом пісками, пісковиками, органогенними і хемогенними вапняками. Породи четвертинного віку представлені еолово-делювіальними (леси), алювіальними, пролювіальними, делювіальними, гравітаційними, техногенними і осадовими хемогенними (травертини) відкладами. Морфологічні особливості рельєфу території парків значною мірою сформовані внаслідок антропогенної діяльності, пік якої припав на ХІХ – першу половину ХХ ст. Сформований до середини ХХ ст. рельєф суттєво вплинув на геопланувальні рішення, які застосовували під час проєктування інфраструктури парків. Рельєф та рослинність також визначають ареали поширення, типи і темпи розвитку сучасних морфодинамічних процесів, які завдають відчутних збитків природному та історико-культурному середовищу парків, їхній інфраструктурі. Найбільшої шкоди завдають процеси лінійної і площинної ерозії, боротьба з якими має стати одним з пріоритетних завдань у розвитку парків. Його вирішення повинно опиратись на науково обґрунтовані інженерні та геопланувальні рішення, до розробки яких необхідно залучати фахівців-геоморфологів, ботаніків і ґрунтознавців. Водночас треба враховувати таке: пропоновані заходи впроваджуватимуться у вже …
creator: Andrii Yatsyshyn
creator: Roman Dmytruk
creator: Maria-Victoria Overko
rights: Copyright (c) 2025 ПРОБЛЕМИ ГЕОМОРФОЛОГІЇ І ПАЛЕОГЕОГРАФІЇ УКРАЇНСЬКИХ КАРПАТ І ПРИЛЕГЛИХ ТЕРИТОРІЙ
date: 2025-07-14
publication date: 2025-07-14
volume: 18
number: 1
doi: 10.30970/gpc.2025.1.4872

Сучасна динаміка русла Дністра у межах Галицького національного природного парку
type: item
description: Досліджено сучасну динаміку русла Дністра в межах Галицького національного природного парку (далі Галицький НПП) на відтинку Старий Мартинів–Маріямпіль протяжністю близько 45 км. Розглянуто вплив геолого-геоморфологічних умов, природних (гідрометеорологічних) та антропогенних чинників на зміни планового положення та морфології русла упродовж ХХІ ст. На основі аналізу планової конфігурації та динаміки русла річки за різночасовими космознімками з ресурсу Google Earth Pro, у межах Галицького НПП визначено чотири морфолого-динамічні типи сучасного русла Дністра, приурочених до окремих його відтинків. Зокрема, на відтинку Старий Мартинів–Суботів ідентифіковано меандруючий тип русла з елементами заплавної багаторукавності, Суботів–Перлівці – прямолінійний, Перлівці–Придністров’я – меандруючий з елементами заплавної багаторукавності, Придністров’я–Галич – прямолінійний з елементами заплавної багаторукавності, Галич–Козина – прямолінійний, Козина–Маріямпіль – прямолінійний з елементами руслової багаторукавності. З’ясовано, що найдинамічнішим типом русла у площині розвитку горизонтальних руслових деформацій є меандруючий з елементами заплавної багаторукавності, менш динамічне – прямолінійне русло з елементами заплавної та руслової багаторукавності. Найстійкішим щодо змін планового положення русла є прямолінійний тип. Виявлено, що упродовж двох останніх десятиліть у руслі річки Дністер відбулися зміни, що проявилися, зокрема, у появі та зникненні осередків, рукавів та островів. Зафіксовано зміну морфометрії меандр (кроку, довжини та радіуса), ширини русла, а також прогнозовано наслідки русло-регулювальних заходів. Зазначено, що на зміни русла та його елементів впливає антропогенна діяльність. Зроблено висновки щодо загальної динаміки руслових трансформацій відповідно до типів русел. Ключові слова: русло; типи русла; руслові деформації; морфодинаміка русла; Дністер; Галицький НПП.
creator: Lesia Kovalska
creator: Oleksandr Parkhomenko
rights: Copyright (c) 2025 ПРОБЛЕМИ ГЕОМОРФОЛОГІЇ І ПАЛЕОГЕОГРАФІЇ УКРАЇНСЬКИХ КАРПАТ І ПРИЛЕГЛИХ ТЕРИТОРІЙ
date: 2025-07-14
publication date: 2025-07-14
volume: 18
number: 1
doi: 10.30970/gpc.2025.1.4866

Гідрологічна характеристика та оцінка екологічного стоку води у р. Бистриці Тисменицькій (правої притоки р. Дністер)
type: item
description: Річка Бистриця Тисменицька бере початок в Українських Карпатах і до с. Підмонастирок її русло має чітко виражений порожисто-водоспадний тип з переважанням глибинної ерозії. Вже після с. Підмонастирок та с. Уріж річка протікає через геоморфологічну область Передкарпаття і має ознаки рівнинного типу з повільнішою течією та потужними донними відкладами мулисто-глинистого типу. Попри те, що малі річки Карпатського регіону є об’єктом досліджень чималої кількості дослідників та науковців, р. Бистриця Тисменицька у гідрологічному аспекті є маловивченою. Виконано комплексний гідрологічний аналіз басейну річки Бистриці Тисменицької з урахуванням даних гідрометеорологічних спостережень у гідропості Озимина за 69-річний період (1954–2023), а також досліджено морфологію басейну р. Бистриці Тисменицької (довжину, ухил, висоту, типи русла тощо) із застосуванням польових спостережень (серпень, жовтень, 2024). Висвітлено основні гідрографічні характеристики водозбору, зокрема густоту річкової мережі, особливості живлення, сезонну динаміку стоку та змінність гідрологічних показників у багатоводні та маловодні роки. Проаналізовано антропогенний вплив на гідрологічний режим річки (зокрема, функціонування Новошицької МГЕС) та його наслідки для паводкових і меженних режимів. Виконано порівняльний аналіз витрат води, модуля та шару стоку для багатоводного та маловодного періоду, що засвідчив чутливість водозбору до змін опадів і кліматичних коливань. Оцінено багаторічні коливання стоку, які вказують на незначне зростання витрат води у річці. Розраховано екологічні витрати для р. Бистриці Тисменицької (гідропост Озимина) для періоду відкритого русла та зимового періоду: згідно з розрахунками екологічні витрати становлять 0,16 м3/с для періоду відкритого русла та 0,15 м3/с – для зимового періоду. У створі малої ГЕС (с. Новошичі) екологічні витрати перенесені шляхом математичної інтерполяції. Відповідно, для періоду відкритого русла Q = 0,30 м3/с, для зимового періоду Q = 0,29 м3/с. У руслі…
creator: Olha Pylypovych
creator: Ivan Kovalchuk
creator: Volodymyr Bilanyuk
creator: Ihor Hrabar
rights: Copyright (c) 2025 ПРОБЛЕМИ ГЕОМОРФОЛОГІЇ І ПАЛЕОГЕОГРАФІЇ УКРАЇНСЬКИХ КАРПАТ І ПРИЛЕГЛИХ ТЕРИТОРІЙ
date: 2025-07-14
publication date: 2025-07-14
volume: 18
number: 1
doi: 10.30970/gpc.2025.1.4864

Особливості гідрологічного режиму річок верхів’я Південного Бугу
type: item
description: Детально розглянуто гідрологічний режим річок верхів’я басейну Південного Бугу. Досліджувану частину басейну ріки Південний Буг не надто вивчено, оскільки наукові публікації зосереджені здебільшого на дослідженнях Середнього та Нижнього Побужжя. Цікавим є той факт, що на початку ХХ ст. у межах зазначеної території функціонувало 9 гідрологічних постів, з них 5 власне на головній річці та 4 ‒ на малих притоках. Станом на сьогодні значну частину із них закрито, а гідрологічну інформацію втрачено, отож аналіз провадили тільки на основі двох діючих пунктів спостережень на ‒ р. Південий Буг та р. Ікві. У дослідженні представлено первинну оцінку гідрологічного режиму за показниками середнього, максимального та мінімального стоку, визначено циклічні зміни коливань витрат води головної ріки та розраховано коефіцієнти кореляції середньорічного стоку річок Південний Буг та Іква за суміжний період спостережень (1964 ‒ 2022). У результаті виконаного аналізу можна стверджувати, що на гідрологічний режим р. Південний Буг, як і на р. Ікви, суттєво впливає регулювання стоку ставками та малими водосховищами. Зазначимо цікаву особливість: для р. Південний Буг, як і для р. Ікви, характерна асинхронність ліній тренду за графіками суміщення середньорічних рівнів та витрат, тобто за багаторічний період спостережень для обох рік, зростання рівнів Нсер, супроводжується зменшення стоку Qсер. Аналогічними є тенденції максимальних витрат, амплітуда яких після 1980 р. різко спадає, тобто приблизно за 40 останнх років катастрофічних паводків на обох річках не спостерігали. Літня межень за багаторічний період показала тенденцію до зростання рівнів на фоні більш-менш стабільних витрат, а зимова межень також характеризується зростаючою лінією тренду для рівнів і відносною стабільністю ‒ для витрат. Однією з особливостей мінімального стоку р. Південний Буг є також синхронна циклічність у коливаннях витрат як літньої, так і зимової межені. Період 1991 ‒ 2005 р., як для відкритого русла, так і для зак…
creator: Liudmyla Kosteniuk
rights: Copyright (c) 2025 ПРОБЛЕМИ ГЕОМОРФОЛОГІЇ І ПАЛЕОГЕОГРАФІЇ УКРАЇНСЬКИХ КАРПАТ І ПРИЛЕГЛИХ ТЕРИТОРІЙ
date: 2025-07-14
publication date: 2025-07-14
volume: 18
number: 1
doi: 10.30970/gpc.2025.1.4865

Деградація розгалужених русел річок Прибескидського Передкарпаття
type: item
description: Нещодавня антропогенно зумовлена трансформація розгалужених річко-вих русел, характерна для гір і передгірних областей південної частини Європи, виразно проявилась у передгірній частині Українських Карпат, але поки що не була предметом регіональних досліджень. У статті представлено перші результати цілеспрямованого вив-чення деградації русел колишніх розгалужених річок північно-західного субрегіону Пе-редкарпатської височини (геоморфологічна підобласть Прибескидського Передкарпаття). Дослідження спрямовано на визначення масштабів, тенденцій і головних причин транс-формації розгалужених русел п’ятьох найбільших річок Прибескидського Передкарпаття (Дністер, Бистриця Тисменицька, Стрий, Сукіль, Свіча) і ґрунтується на порівняльному аналізі зображень річкових русел на топографічних картах, складених упродовж двох останніх століть. Для виокремлення сучасних розгалужених русел та вивчення їх струк-тури, морфології та морфодинаміки використано супутникові знімки високої роздільної здатності. Ступінь деградації розгалужених русел оцінено передусім за ступенем віднос-ного зменшення загальної довжини їх відрізків із розгалуженим типом русла після періоду їхнього найбільшого розповсюдження, визначеного для кожної річки на підставі порів-няльного аналізу історичних карт. Головний етап трансформації розгалужених русел При-бескидського Передкарпаття припадав на 70–90-ті роки ХХ ст. і відповідав періоду, коли антропогенний вплив на русла річок, заплавно-руслові процеси та річки регіону був максимальним. Головною причиною суттєвої трансформації розгалужених русел і їхнього зникнення був забір руслового алювію з русла і заплави деградуючих річок. Він також спричинив значне врізання річок, яке супроводжувалося суттєвим зменшенням ширини активних і меженних русел. На сьогодні відтинки русел усіх річок, які зберігають ознаки значної розгалуженості, розділені ділянками переважно нерозгалуженого звивистого чи відносно прямолінійного русла. Усі вони уже пройшли етап інтенсивної трансформа…
creator: Roman Hnatyuk
rights: Copyright (c) 2025 ПРОБЛЕМИ ГЕОМОРФОЛОГІЇ І ПАЛЕОГЕОГРАФІЇ УКРАЇНСЬКИХ КАРПАТ І ПРИЛЕГЛИХ ТЕРИТОРІЙ
date: 2025-07-14
publication date: 2025-07-14
volume: 18
number: 1
doi: 10.30970/gpc.2025.1.4873

Біолітогенні особливості морфогенезу Рендзин (Rendzic Leptosols) Західного регіону України
type: item
description: На сучасному етапі розвитку ґрунтознавства сутність ґрунтотворення, зокрема морфогенезу ґрунтів, розглядаємо передусім через призму змін самого ґрунту, оскільки вони зумовлені специфікою режимів та елементарних ґрунтових процесів. Визнання їхньої домінуючої ролі дало змогу вважати основою феноменологічної дефініції морфогенезу ґрунтів процес формування ґрунтового профілю під сукупним впливом природних біолітогенних та антропогенних чинників, які визначають генезис, склад і властивості сучасних ґрунтів. Він передбачає трансформацію мінеральних компонентів, розвиток ґрунтових горизонтів та формування морфологічних ознак ґрунту. Мета наших досліджень вивчення особливостей морфогенезу рендзин (Rendzic Leptosols) у межах Західного регіону України шляхом встановлення спрямованості, темпів та інтенсивності їхнього формування у різних літологічних, біокліматичних та природно-антропогенних умовах. Предметом дослідження визначено денні хроноряди незмінених ґрунтотворних порід, зокрема продуктів елювіогенезису писальної крейди, крейдяних мергелів, згусткових, хемогенних і літотамнієвих вапняків, а також сукупність ґрунтових різновидів рендзин, які за потужністю профілю поділяють на слаборозвинуті (< 25 см), короткопрофільні (25 – 45 см) та повнопрофільні (> 45 см) і мають певні морфогенетичні відмінності, зумовлені літологічними, біокліматичними та природно-антропогенними умовами рівнинної частини Західного регіону України. Під час досліджень застосовано порівняльно-географічний, морфолого-генетичний, порівняльно-аналітичний, статистичний методи та метод хронорядів. З’ясовано, що загальна площа рендзин Західного регіону України становить 149,5 тис. га. Найбільші за площею ареали суцільного поширення рендзин зосереджені у межах південно-західної частини Поліського краю. Найпоширенішим підтипом рендзин у Західному регіоні України є рендзини типові з неповнорозвинутим (слаборозвинуті і короткопрофільні) і нормальним (модальним) типом будови профілю (повнопрофільні). Значно менші …
creator: Andriy Kyrylchuk
rights: Copyright (c) 2025 ПРОБЛЕМИ ГЕОМОРФОЛОГІЇ І ПАЛЕОГЕОГРАФІЇ УКРАЇНСЬКИХ КАРПАТ І ПРИЛЕГЛИХ ТЕРИТОРІЙ
date: 2025-07-14
publication date: 2025-07-14
volume: 18
number: 1
doi: 10.30970/gpc.2025.1.4874

Процеси площинної ерозії у флювіальній геоморфосистемі Бистриці Тисменицької та перспективи геопланування території
type: item
description: У статті представлено результати комплексного дослідження площинних змивів на схилах у межах гірської частини басейну р. Бистриці Тисменицької. Дослідження проведено на прикладі буроземів гірсько-лісових опідзолених, сформованих на делювії карпатського флішу. Для виявлення морфологічних особливостей рельєфу, просторової структури стоку та змін ґрунтового покриву застосовано поєднання картографічного аналізу, методів ГІС і моделювання, дистанційного зондування Землі (ДЗЗ) та польових досліджень. У середовищі QGIS здійснено накладання цифрової моделі рельєфу (30 і 90 м/пікс), космознімків Bing, Landsat та Google Earth, а також у модулі SAGA змодельовано мережу дрібноструменевих водотоків і їхню щільність. На супутникових знімках ранньовесняного періоду виявлено чітко виражені зони площинних змивів, зокрема на середніх частинах схилів із прямим і випуклим поздовжнім профілем. Польові дослідження підтвердили закономірне зменшення вмісту гумусу (від 2,91 % у не змитих ґрунтах до 0,94–1,12 % у сильно змитих) та поступове зростання вмісту фізичної глини (<0,01 мм) униз по схилу. Ерозія найінтенсивніше розвивається у середніх частинах випуклих у поздовжньому профілі схилів та у верхніх частинах прямих схилів. Відіграє роль також поперечна кривизна схилів: у місцях, де поширені збірні мікробасейни, змив сповільнюється і відбувається незначна акумуляція; де поширені розсіюючі мікроводозбори – там змив наростає; на прямих – змив однорідний. Важливу роль у стримуванні розвитку площинної ерозії відіграє сучасне мозаїчне землекористування: на приватних полях вирощуються різні культури, багато ділянок залишається під багаторічними травами, між полями збереглися смуги дернини, що виконують функції природних протиерозійних бар’єрів. Такі умови сприяють ретардації змивів, на відміну від періоду суцільної оранки великих полів у радянський час. На основі результатів обґрунтовано підходи до геопланування, зорієнтовані на збереження ґрунтового покриву. Доцільним є диференційоване землеко…
creator: Galyna Bayrak
creator: Olena Lutsyshyn
rights: Copyright (c) 2025 ПРОБЛЕМИ ГЕОМОРФОЛОГІЇ І ПАЛЕОГЕОГРАФІЇ УКРАЇНСЬКИХ КАРПАТ І ПРИЛЕГЛИХ ТЕРИТОРІЙ
date: 2025-07-14
publication date: 2025-07-14
volume: 18
number: 1
doi: 10.30970/gpc.2025.1.4875

Сучасні тенденції розвитку геотуризму у країнах Карпатського регіону
type: item
description: Досліджено сучасні тенденції розвитку геотуризму в країнах Карпатського регіону, який охоплює території семи центрально- та східноєвропейських держав: України, Польщі, Румунії, Словаччини, Угорщини, Чехії та Сербії. Карпати є унікальним транскордонним гірським масивом з багатою геологічною, природною та культурною спадщиною, що створює значний потенціал для розвитку геотуризму як форми сталого туризму. Проаналізовано ключові геологічні об’єкти і ландшафти, що мають туристичну цінність для геотуристичних практик. Значну увагу приділено значенню державної підтримки, нормативно-правового забезпечення та міжнародного досвіду, що сприяють ефективному розвитку геотуризму в гірських регіонах. На прикладі окремих країн регіону розглянуто успішні практики функціонування геотуризму. Україна, Польща та Словаччина демонструють помітні успіхи у створенні геотуристичних інфраструктур, підготовці фахівців та активізації наукових досліджень. У Румунії та в Україні наголошено на потребі у системній інвентаризації геологічних ресурсів, формуванні сучасної інфраструктури, популяризації геотуризму серед міжнародної туристичної спільноти, а також створенні мережі геопарків і регіональних геостежок. Дослідження засвідчує, що геотуризм у Карпатському регіоні є значущим елементом сталого розвитку, що забезпечує збереження унікальної геологічної спадщини, збагачення екологічної культури населення та розширення туристичних можливостей регіону. Акцентовано на необхідності координації міжнародного співробітництва, вдосконалення правового регулювання і впровадження інноваційних підходів у плануванні туристичних маршрутів та управлінні геотуристичними об’єктами. Визначено напрями подальшого розвитку, серед яких – формування спільних транскордонних геотуристичних маршрутів. Також наголошено на ролі науки й освіти у підготовці кадрів, які здатні впроваджувати проєкти з геотуризму на регіональному і міжнародному рівнях. У досліджені доведено, що інтеграція зусиль різних країн і наукових колективів,…
creator: Volodymyr Monastyrskyy
creator: Ivan Rovenchak
creator: Vasyl Stetskyi
creator: Nataliya Hanych
rights: Copyright (c) 2025 ПРОБЛЕМИ ГЕОМОРФОЛОГІЇ І ПАЛЕОГЕОГРАФІЇ УКРАЇНСЬКИХ КАРПАТ І ПРИЛЕГЛИХ ТЕРИТОРІЙ
date: 2025-07-14
publication date: 2025-07-14
volume: 18
number: 1
doi: 10.30970/gpc.2025.1.4876

Туристичний потенціал східної частини Львівської ТГ – сучасний стан та перспективи розвитку
type: item
description: Територія Львова та його околиці здавна слугують осередком туризму. Це пов’язано з кількома чинниками, зокрема архітектурою міста, великою кількістю музеїв, розважальних закладів, науковим та індустріальним потенціалом тощо. Сьогодні можемо констатувати, що значну туристичну відвідуваність Львова пояснюємо передусім значною віддаленістю міста від зони бойових дій. Також важливим чинником є збереженість у Західному регіоні місцевих традицій – святкування релігійних і державних свят, які через тривалий вплив Російської імперії та колишнього СРСР на значній території нашої держави втрачено. Ще одним чинником, що зумовлює відвідини Львова з туристичною метою, є його близькість до гір, які притягують туристичні потоки. Перелічені чинники, а також наявність відповідної інфраструктури, трудових ресурсів зумовлюють високу відвідуваність туристами Львівської територіальної громади. Львівській територіальній громаді (ТГ) притаманні просторові відмінності в наявній інфраструктурі й адаптованості до туристичної діяльності. Доволі відвідуваною є центральна частина міста з її чисельними пам’ятками архітектури, музеями, театрами, готельно-ресторанною інфраструктурою тощо. У нашому дослідженні увагу сфокусовано на східній та південно-східній частинах ТГ, які вирізняються значною площею зелених насаджень. Зокрема, тут розташовані РЛП “Знесіння”, парк Погулянка та Винниківський лісопарк. У межах зазначених локацій жителі Львова і туристи можуть ознайомитись з природою цієї території: побачити розрізи різновікових відкладів, цікаві й атрактивні форми рельєфу; зайнятися активними видами відпочинку на природі; відвідати багато відомих об’єктів, серед яких – Личаківський цвинтар та Музей народної архітектури й побуту ім. Климентія Шептицького (Шевченківський гай). Наявність у межах території досліджень об’єктів туристичної та рекреаційної інфраструктури (зокрема багатофункціонального комплексу для відпочинку, розваг, занять спортом та оздоровлення “Emily Resort”, сучасного простору для п…
creator: Roman Dmytruk
creator: Andrii Yatsyshyn
creator: Dmytro Kadnichanskiy
creator: Marina Ragulina
creator: Yuriy Andreychuk
rights: Copyright (c) 2025 ПРОБЛЕМИ ГЕОМОРФОЛОГІЇ І ПАЛЕОГЕОГРАФІЇ УКРАЇНСЬКИХ КАРПАТ І ПРИЛЕГЛИХ ТЕРИТОРІЙ
date: 2025-07-14
publication date: 2025-07-14
volume: 18
number: 1
doi: 10.30970/gpc.2025.1.4877

Геопланування рекультивації гірничопромислового рельєфу (на прикладі Винничківського кар’єру)
type: item
description: Запропоновано геопланування рекультивації Винничківського піщаного кар’єру (Львівська обл.). Кар’єр розташований за 300 м на захід від с. Виннички на схилах Давидівського пасма. З 2015 р. кар’єр практично не функціонує. Довжина кар’єру становить 570 м, ширина – 420 м, глибина – до 30 м. Геоморфологічна будова кар’єру представлена виробленим, насипним і вироблено-насипним типами антропогенного рельєфу. До головних елементів і форм виробленого і вироблено-насипного рельєфу належать розкривні та робочі уступи, берми, днище кар’єру, антропогенні останці, денудаційно-акумулятивні схили, насипного рельєфу – внутрішні та зовнішні відвали. Рекультивацію Винничківського кар’єру необхідно виконувати з врахуванням певних вимог (рекреаційних, естетичних, екологічних, морфодинамічних, економічних). Геопланування рекультивації території кар’єру передбачає етапи технічної і біологічної рекультивації. Технічна рекультивація передбачає такі заходи: вирівнювання і об’єднання відвалів, планування окремих насипних горбів; розширення і поглиблення водойми; засипання вимоїн і ярів, інших понижень рельєфу; терасування окремих ділянок схилів. Найбільші об’єми земляних робіт стосуються вирівнювання відвалів з подальшим можливим їх об’єднанням. Окремі насипні горби ліквідовують (розрівнюють або використовують їх для засипання від’ємних форм). Невелику водойму, розташовану у північно-східній частині кар’єру, пропонуємо розширити і поглибити до 1–2 м. На уступах кар’єру та високого відвалу у центральній частині цієї території добре розвинуті лінійні ерозійні форми, які необхідно засипати. Етап біологічної рекультивації передбачає: утворення ділянок суцільного заліснення; закладання паркових алей вздовж основних доріг; залуження незадернованих поверхонь. Ділянки суцільного заліснення розміщують на уступах розкривної товщі, робочих уступах та схилах найвищих відвалів. Пропонуємо створити дві паркові алеї (дворядні, одноярусні) вздовж головних доріг у кар’єрі. Головною метою рекультивації Винничк…
creator: Pavlo Horishnyy
rights: Copyright (c) 2025 ПРОБЛЕМИ ГЕОМОРФОЛОГІЇ І ПАЛЕОГЕОГРАФІЇ УКРАЇНСЬКИХ КАРПАТ І ПРИЛЕГЛИХ ТЕРИТОРІЙ
date: 2025-07-14
publication date: 2025-07-14
volume: 18
number: 1
doi: 10.30970/gpc.2025.1.4878

Гідрогеохімічні особливості палеогенових відкладів Пнівського нафтового родовища (Бориславсько-Покутський нафтогазоносний район)
type: item
description: Вивчено гідрогеохімічні особливості пластових вод Пнівського нафтового родовища. З’ясовано, що для водоносних горизонтів менілітової світи характерні високі вмісти Йоду та Брому, невисокий ступінь метаморфізації та хлор-бромне відношення (363), що засвідчує формування вод в умовах нормального моря. Гідрогеологічний режим тут застійний. Пластові води манявської світи доволі подібні за параметрами мінерального складу до вод менілітових відкладів, проте мають нижчу мінералізацію, вміст Йоду і Брому та вищий хлор-бромний коефіцієнт. Гідрогеологічний режим утруднений. Натомість для солянок бистрицької і вигодської світ характерні високий ступінь метамофізації вод і низький вміст Йоду. Водоносні горизонти ямненських відкладів містять високий вміст амонію, аномальну концентрацію Брому, що спричинило низьке хлорбромне відношення. Виконано кількісну оцінку зв’язку між концентраціями окремих іонів у пластових водах за допомогою кореляційної матриці парних коефіцієнтів макро- і мікроелементів. З’ясовано, що тісний лінійний позитивний взаємозв’язок існує між величиною мінералізації і концентрацією іонів: Cl-, Na++K+, Ca2+ та Mg2+. Водночас зв’язок між мінералізацією та вмістом HСО3-, SO42- – зворотний кореляційний, проте хоча зі зростанням рН ці іони у стійкому позитивному зв’язку. Проаналізовано статистичні дані з вмісту макро- і мікроелементів у підземних водах родовища. З’ясовано, що розподіл концентрації головних катіонів та Хлору доволі однорідний, характер її варіювання невисокий (Cv < 100 %). Аномальний характер варіювання спостерігається лише для концентрацій сульфат-іона та гідрокарбонат-іона, виявлений в єдиній пробі з відкладів бистрицької світи. Загалом пластові води у палеогенових відкладах Пнівського нафтового родовища можна охарактеризувати як однотипні доволі міцні солянки хлоридно-кальцієвого типу (за В. О. Суліним), хлоридного кальцій-натрієвого складу. Такий близький за показниками макро- і мікрокомпонентний склад міг бути наслідком встановлення гідродинамічн…
creator: Halyna Medvid
creator: Vasyl Harasymchuk
creator: Olha Telehuz
rights: Copyright (c) 2025 ПРОБЛЕМИ ГЕОМОРФОЛОГІЇ І ПАЛЕОГЕОГРАФІЇ УКРАЇНСЬКИХ КАРПАТ І ПРИЛЕГЛИХ ТЕРИТОРІЙ
date: 2025-07-14
publication date: 2025-07-14
volume: 18
number: 1
doi: 10.30970/gpc.2025.1.4879

Гідролого-геоморфологічний аналіз Національного природного парку “Бойківщина”
type: item
description: Досліджено особливості і закономірності будови гідрографічної мережі, гідрологічного режиму і флювіальних процесів у межах природоохоронних територій НПП “Бойківщина” і його околиць у контексті оцінки їхнього впливу на стан ландшафтного і біологічного різноманіття, рекреаційний і природно-заповідний потенціал парку. Зокрема: проаналізовано мережу пунктів спостережень за параметрами гідрологічного режиму та геоморфологічних процесів; створено серію різномасштабних картографічних моделей рельєфу, гідрографічної мережі, структури річкових систем тощо; здійснено класифікацію водотоків за схемою Страллера; здійснено морфометричний аналіз території та гідрографічної мережі й розрахунок кількісних показників структури річкових систем; проаналізовані основні гідрологічні показники та поширення боліт; визначено типи русел, та інтенсивність руслових процесів. Встановлено, що розріджена мережа гідрологічних постів ускладнює оцінку гідрологічного режиму НПП “Бойківщина” та флювіальних процесів, є непридатною для фоновиго моніторингу. Річкові системи НПП характеризуються складною структурою, значною густотою мережі, високою насиченістю непорядкоформучими водотоками довжиною до 2 км, незначною водністю, мінливістю водного режиму, є найчутливішими до змін умов середовища і чинників, що на них впливають. Високі показники транспортуючої здатності потоку і нерівномірний характер атмосферних опадів при високій інтенсивності випадання у поєднанні зі стрімкими схилами і малопроникними відкладами зумовлюють інтенсивну денудацію поверхні. Значні суми й інтенсивність атмосферних опадів, мінливість і паводковий характер стоку води й наносів за значних похилів русла зумовлюють різку активізацію екзогенних процесів і їхні руйнівні наслідки, завдаючи шкоди інженерним та господарським об’єктам і спорудам. Нечисленні водойми, болота та джерела НПП є маловідомими і маловивченими, не належать до гідрологічних пам’яток природи і потребують більшої уваги науковців щодо доцільності до заповідання. Го…
creator: Olha Pylypovych
creator: Andriy Mykhnovych
creator: Oksana Maryskevych
creator: Yuriy Andreychuk
rights: Copyright (c) 2025 ПРОБЛЕМИ ГЕОМОРФОЛОГІЇ І ПАЛЕОГЕОГРАФІЇ УКРАЇНСЬКИХ КАРПАТ І ПРИЛЕГЛИХ ТЕРИТОРІЙ
date: 2025-07-14
publication date: 2025-07-14
volume: 18
number: 1
doi: 10.30970/gpc.2025.1.4880

Історико-географічний аналіз лісокористування у басейновій геоморфосистемі Бистриці Тисменицької до початку Другої світової війни
type: item
description: Виконано історико-географічний аналіз лісокористування на території басейнової геоморфосистеми Бистриці Тисменицької наприкінці ХІХ – на початку ХХ ст. Дослідження базується на опрацюванні літературних та статистичних матеріалів щодо організації лісового господарства в Галичині за Австро-Угорщини та Львівського воєводства за часів міжвоєнної Польщі. З часів завершення колонізації Підкарпаття не було значних обмежень на користування лісами. Весь період панщизняної власності ліси не були окремим об’єктом господарювання. Вони становили частину панських маєтків і розглядали їх як місцеву сировинну базу. Наприкінці XVIII – на початку ХІХ ст. їх поступово почали використовувати з метою добування солі чи виплавки заліза. Лише з 1848 р. у Галичині лісове господарство можна вважати окремою галуззю господарства в сучасному його розумінні. Важливу роль для зростання обсягів лісокористування у регіоні Бистриці Тисменицької відіграло будівництво 1872 р. Дністрянської залізниці. Адміністративно територію басейнової геоморфосистеми поділили між Самбірським і Дрогобицьким повітами. Найбільші площі лісів збереглися у південній частині басейну. У північно-східній (заболоченій) частині лісів майже не було. Наприкінці ХІХ ст. у Галичині понад 75 % лісів були приватними, 15 % – державними і лише близько 1 % – ґмінними лісами. Найвищим рівнем ведення лісового господарства відзначалися державні ліси та ліси великих родових маєтків. Найбільші втрати у державних лісах відбулися 1772 р., коли уряд масово почав продавати величезні обсяги колишніх королівських та монастирських лісів. Продаж припинили лише 1873 р., коли у Львові створили Львівську дирекцію лісів і державних маєтків. Державні ліси басейну впорядкували у межах трьох управлінь: у Дрогобичі, Нагуєвичах та Тустановичах. Найбільші площі приватних лісів басейну до початку Першої світової війни в околицях Підбужа належали барону Й. Лібіґу. Польський уряд 1920 р. створив регіональне управління державних лісів у Львові, яке підпорядковув…
creator: Pavlo Telish
rights: Copyright (c) 2025 ПРОБЛЕМИ ГЕОМОРФОЛОГІЇ І ПАЛЕОГЕОГРАФІЇ УКРАЇНСЬКИХ КАРПАТ І ПРИЛЕГЛИХ ТЕРИТОРІЙ
date: 2025-07-14
publication date: 2025-07-14
volume: 18
number: 1
doi: 10.30970/gpc.2025.1.4881

Protection of relief of the Ukrainian Carpathians: state and prospects
type: item
description: The aims of the study are to analyze the current state of protection of various relief types within reserves, national parks, and regional landscape parks (RLPs) and geomorphological sites, as well as geomorphosites of the Ukrainian Carpathians. Additionally, the study aims to develop proposals for optimizing relief protection and its use for environmental, scientific, natural, and recreational purposes. The methodology involves a general geomorphological analysis of the relief in nature conservation territories of the Ukrainian Carpathians, based on systematization and comparison of up-to-date cartographic and descriptive materials. This includes comparing the map “Geomorphological structure (morphostructure and morpho­sculpture) of the Ukrainian Carpathians” (Hnatyuk et al., 2007), borrowed cartographic materials from projects on the organization of reserves and national parks within the region, and information on regional landscape parks, nature reserves, and natural monuments from the cadastres of the nature reserve fund of the administrative regions of the Carpathian region. The special representativeness of relief types was obtained using QGIS. The authors assessed the degree of representativeness of relief types within the territories of reserves and national parks, presenting their findings in dedicated tables and maps. Additionally, maps depicting the locations of reserves, national parks, geomorphological sites, and regional landscape parks within the geomorphological zoning of the Ukrainian Carpathians were created. The character of protection for various geomorphological areas of the mountain and foothill parts of the region was clarified. Within the territories of reserves and national parks, the mid-mountain relief and geological structure of the Polonynsko-Chornohirska, Skibova, Vododilno-Verkhovyna geomorphological regions, and the Marmarosh crystalline massif are the best represented. Conversely, the relief of the Zakarpattia Plain is the least prot…
creator: Vitaliy Brusak
creator: Ivan Brusak
rights: Copyright (c) 2025 ПРОБЛЕМИ ГЕОМОРФОЛОГІЇ І ПАЛЕОГЕОГРАФІЇ УКРАЇНСЬКИХ КАРПАТ І ПРИЛЕГЛИХ ТЕРИТОРІЙ
date: 2025-07-14
publication date: 2025-07-14
volume: 18
number: 1
doi: 10.30970/gpc.2025.1.4882

Topography effect on land cover in a river basin system: Case of Bystrytsia Pidbuzka
type: item
description: Topography is an important factor of land cover. Concurrently, topography and land cover are significant hydrological regime controls of an area, which, for the purpose of water management, is represented as a basin system – a network of subbasins connected by the streamflow. Therefore, this study aims at providing a simple methodology for an automated delineation of a river basin system, and for its subsequent geomorphometric and land cover characterization using available global geodatasets. As a case, we chose the Bystrytsia Pidbuzka basin system of 500 km², which has a transitional location between the Carpathian Mountains and the Fore-Carpathian Upland in Lviv Oblast (Ukraine). Global digital elevation model (DEM) FABDEM V1-2 with a resolution of 30*30 m was used as a primary geodataset for topography data, while ESA WorldCover V2 2021 with a resolution of 10*10 m was selected as a primary land cover geodataset. Firstly, we automatically delineated the basin system by applying hydrology analysis algorithms to the DEM. Secondly, we used a zonal function to obtain the main geomorphometric indices (mean and standard deviation values of altitude and slope) for each subbasin. Thirdly, an agglomerative cluster analysis was applied on the indices to group the subbasins into several topography classes. We also postprocessed the land cover geodataset and calculated proportions of land cover classes in each subbasin via a tabulate area function. Then, we used the cluster analysis to group the subbasins into land cover classes. Finally, correlation coefficients between geomorphometric and land cover indices of the subbasins were calculated. The Bystrytsia Pidbuzka basin system consists of 21 subbasins of 4-6th Strahler ranks with the area of 63–5 038 ha, mean altitude of 259–656 m, and mean slope of 0–13°. The subbasins form four distinct topography classes: 1. Flat plain subbasins; 2. Undulating plain subbasins; 3. Transitional plain-mountain subbasins; and 4. Mountain s…
creator: Ivan Kruhlov
creator: Olesia Burianyk
creator: Anatoliy Smaliychuk
creator: Yurii Svatko
rights: Copyright (c) 2025 ПРОБЛЕМИ ГЕОМОРФОЛОГІЇ І ПАЛЕОГЕОГРАФІЇ УКРАЇНСЬКИХ КАРПАТ І ПРИЛЕГЛИХ ТЕРИТОРІЙ
date: 2025-07-14
publication date: 2025-07-14
volume: 18
number: 1
doi: 10.30970/gpc.2025.1.4883